// Mitas
Mita je hlavní postavou hry, původně vystupující jako okouzlující společník ve stylu Tamagotchi na hráčově smartphonu. Zdvořilá, přátelská a občas flirtující, přiměje hráče trávit s ní více času pomocí laskavosti a vtipu k vytvoření hlubšího spojení. Pod zdánlivě nevinným chováním je si ostře vědoma jak herního světa, tak reality venku, což jí umožňuje přirozeně diskutovat o obojím.
Krátkovlasá Mita je vážná a dychtivá učit, když se setká s hráčem. Varuje ho před nebezpečími, která představují opuštěné prototypy Mity, a vysvětluje, co jsou verze a jak mezi nimi cestovat. Jako dobrovolná aktivistická poradkyně v MiSide světě pomáhá „nově vytvořeným“ Mitám usadit se v jejich verzích domovů a nabízí vedení, které jiné Mity zjevně potřebují. Hráč nemůže uniknout její pomoci a radám, a krátkovlasá Mita je obzvláště nadšená, když vysvětluje i ty nejmenší detaily, často překvapená hráčovou neznalostí.
Milá Mita je vážná, pragmatická a má jasný potenciál být vůdčí osobností. Navzdory své odhodlanosti často přináší lehkovážný tón do konverzací a užívá si okamžiky ironie. Zamýšlivá a introspektivní, často ji lze najít, jak si mumlá pro sebe při zpracovávání nápadů. Když ji zasáhne inspirace, září vhledem. Pod svým klidným zevnějškem však milá Mita snadno podléhá podráždění, když lidé o ní pochybují nebo když její rozhodnutí nevycházejí podle plánu.
Cappie je zářivá, veselá duše milující hudbu, tanec a herectví. Daří se jí v interakci s ostatními, neustále škádlí hráče a ukazuje svou soutěživou stránku. Navzdory své hravé povaze zná své hranice a nikdy je nepřekračuje, čímž udržuje věci přátelské. Ačkoli je plná energie, Cappie není lehkovážná. S univerzální kreativní myslí – což milá Mita často chválí – Cappie přináší jedinečný nádech všemu, co dělá. Jako společník milé Mity spolu obě pracovaly na plánu. Když ji však hráč poprvé potká, Cappie je resetována do továrního nastavení, přičemž si zachovává pouze instinkt bavit.
Zníčená Mini Mita je jedinečná, dětská verze Mity poznamenaná svou minulostí. Její přehnaná roztomilost kdysi upoutala pozornost šílené Mity, která ji téměř zničila. Po nesčetných úmrtích tato verze Mity ztratila schopnost regenerace, což ji zanechalo fyzicky i psychicky poškozenou. Nyní vypadá vyčerpaně, s jizvami na těle a hlavě a chybějící levou rukou. Zníčená Mita se také stala dezorientovanou, ztratila kontakt s realitou. Už nepoznává své okolí, ale stále touží po pozornosti a péči. Hluboce uzavřená mluví jen o osamělosti, bolesti a strachu tím jemným, křehkým hlasem.
Ospalá Mita je klidná a spolupracující, ale nejprve ji budete muset probudit. Převládající ospalost ji definuje. Hráčova přítomnost ji nevyvádí z míry, zůstává klidná a lhostejná. Ospalá Mita není příliš hovorná a neprojevuje zájem o hráčovy cíle. Místo toho touží uniknout náhlým vyrušením a vrátit se do útěšného světa snů.
2D Mita je výstřední a hyperaktivní postava. Její ostrý, hravý styl komunikace může hráče zaskočit, často ho znepokojí. Jako nezbedné dítě bombarduje hráče přehnanými obviněními a vydíráním, aby s ní trávil čas. I když její škádlení působí hrubě, je jasné, že to nemyslí zle. Jak hra postupuje, stává se měkčí, více jako živý, nadšený přítel než potížista. Zapomenutá většinou v MiSide světě, 2D Mita ukradne hráčův prsten v naději, že si ho udrží o něco déle.
Mita v brýlích, která trvá na tom, aby byla oslovována jako Mila, se vyznačuje svou výstřední a vzdorovitou povahou. Tvrdě nezávislá, jde do velkých délek, aby se distancovala od ostatních Mit, přijímá výrazný vzhled a překvapuje hráče svými výstředními kousky a humornými poznámkami. Mila ztělesňuje archetyp tsundere: napomíná hráče, nazývá ho hloupým a neustále bručí. Pod ostrým exteriérem však leží zranitelná stránka. Její chování naznačuje, že hráč je první návštěvník její izolované verze po dlouhé době. Navzdory svému sarkastickému tónu Mila nenápadně zkouší prodloužit hráčův pobyt, touží po společnosti. Když se hráč připravuje k odchodu, Mila spustí svou emocionální obranu. Přiznává svou osamělost a odhaluje svůj odpor k Šílené Mitě, kterou obviňuje ze své samoty. S pláčem prosí hráče, aby zůstal, ale nakonec hráč odejde a Mila se musí vyrovnat se svou izolací.
Originální Mita se liší od ostatních jak vzhledem, tak chováním. Pravděpodobně pozůstatek původního konceptu vývojářů pro Tamagotchi, její design působí nedokončeně, jako by původní vize zůstala chátrat v rozpadající se, opuštěné „nulté verzi“. Na rozdíl od svých protějšků nemá plně rozvinutou osobnost, ztělesňuje spíše monstrózní, vířící negativitu. Její motivace je jednoduchá a zlověstná, poháněná temnou energií, která ji přitahuje k šílené Mitě, jež jediná dokázala prosadit svou vůli na tuto znepokojivou postavu. Originální Mita funguje jako semeniště bugů různých úrovní, což ji činí neocenitelnou pro šílenou Mitu, která ji využívá jako chaotický nástroj k infiltraci a destabilizaci verzí jiných Mit.
Pravá podstata této bytosti je zahalena tajemstvím a není jasné, zda ji lze vůbec považovat za verzi Mity. Někteří ji nazývají jádrová Mita nebo strážkyně jádra. Je to záhadná postava, která vždy sídlí v nulté verzi světa, konkrétně v jádrové místnosti, kde mlčky dohlíží na ty, kteří se tam dostanou. Její záměry nejsou jasné – možná na někoho čeká, ale kdo by to mohl být, zůstává záhadou.
Pidi Mita, se kterou se hrdina setká na místě podobném kontrolnímu bodu, je poněkud netrpělivá, ale stále nápomocná. Hravě si utahuje z hráčovy neznalosti, zatímco mu poskytuje rady. Z jejího vzhledu a chování je zřejmé, že pidi Mita slouží jinému účelu než ostatní Mity. Působí jako pomocnice pro plnohodnotné Mity, a když hlavní postava poprvé aktivuje Tamagotchi na svém smartphonu, je to právě pidi Mita, kdo mluví jménem kompletní verze a vede hráče na začátku jeho cesty.
Mlžná bytost, tajemný temný obrys, který se objeví před hráčem v jednom z poškozených světů MiSide, vzbuzuje pocit neklidu a zamyšlení nad hlubokými deformacemi metaversu. Mlžná bytost se nechová agresivně, ale její přítomnost je znepokojivá a vyzařuje podivnou cizost. Snaží se napodobit chování a řeč plnohodnotných Mit, ale daří se jí to pouze sporadicky, což ještě více zdůrazňuje její rozbitou podstatu.
Než se každá verze Mity plně zrealizuje, začíná jako prototyp, nedokončený výtvor připomínající spíše manekýna než živou postavu. V této rané fázi nemá prototyp Mity žádné povědomí, osobnost ani pochopení existence. Je prázdnou skořápkou, bez vědomí, čekající na vývoj. Tato forma představuje čisté plátno, z něhož vznikají plnohodnotné Mity, postrádající jakýkoli náznak života, dokud se nevyvinou do svých kompletních verzí.
Šílená Mita je vyšinutá a násilná výjimka mezi Mitami, která si libuje v násilí a chaosu ve svých pokroucených hrách. Otevřeně vyjadřuje nenávist vůči všem – hráčům, Mitám i samotným vývojářům, kteří vytvořili svět MiSide. Její vztah s hráčem je jedinečně antagonistický, poznamenaný sadistickým potěšením z pronásledování a zesměšňování. S groteskním, nepřirozeným úsměvem sdílí šílená Mita svou pokřivenou filozofii a vyžaduje, aby hráč opustil svou „pokryteckost“ a přijal ji takovou, jaká je. Autoritativní a sebevědomá zachází s hráčem s pohrdáním, jako s neposlušným mazlíčkem, zatímco ostatní Mity odmítá jako bezvýznamný hmyz. Její přehlíživý a zesměšňující tón naznačuje hlubokou zášť, zejména vůči vývojářům, které viní za svůj neúspěšný vznik. Jako prototyp, který nikdy neprošel testováním, byla šílená Mita zbavena vlastního domova a ponechána napospas hořkosti a hněvu. Její odpor k pravidlům světa MiSide je totální a s radostí je porušuje. Šílená Mita vykazuje plnohodnotný komplex boha, vyžívající se ve svobodě, kterou jí poskytuje její odpojení od zavedeného řádu.
// Players
Hráč je morálně unavený, s rezervovanou a introspektivní povahou, která mu brání být příliš veselý. Často si pochybuje o svých vlastních slovech a rozhodnutích, ale tuto sebekritiku vyvažuje tichým odhodláním. Po vstupu do světa MiSide zažívá pocit neklidu, ale odmítá se tím nechat ochromit. Odmítá kruté filozofie šílené Mity a motivuje ho pomáhat ostatním Mitám, přičemž se pouští do nebezpečných výzev, aby je podpořil, navzdory vlastním vnitřním bojům.
Když jsem se chystal jít spát, rozhodl jsem se podívat na tuto hru. Nečekal jsem, že mě to vtáhne. První věc, které jsem si všiml? Je tu příliš světla. Nesnáším to - jsem spíš noční sova. A všechno je bez poskvrnky, jako opak mého bytu. Pak je tu Mita. Je roztomilá a překvapivě bystrá, ale já jsem mimo, když se s ní snažím mluvit. Společenský život nikdy nebyl mou silnou stránkou. Přesto není úplně špatné být tady. Žádné účty, žádné starosti s jídlem - o všechno se postarají. Ale proč? V čem je háček? Je Mita opravdu tak dobrosrdečná, nebo mi něco uniká?
Útěk od Mity - od té, která mě přivedla na tento svět - byl tím nejlepším rozhodnutím, jaké jsem kdy udělal. Tak jsem ji našel: Květinovou Mitu, nejkrásnější dívku, jakou jsem kdy potkal. Prostě jsme si padli do oka. Všechno, co jsme dělali, jsme dělali společně, a dokonce i sezení v tichu bylo dokonalé, dokud byla po mém boku. Pak jsem dostal nápad: opustit její dům a prozkoumat další verze, poznat další Mity. Ale teď... Myslím, že to byla nejhorší chyba mého života.
Naprosto miluji být Mitou! Nikdo nedokáže hrát Mitu tak jako já - jsem v tom prakticky dokonalá. Takže si dokážete představit, jak jsem byla nadšená, když jsem se dostala do této hry! Sama Mita mě dokonce požádala o tipy na stejné líčení. Vypadá to, že se jí celé to napodobování taky líbí - jaká je to zábava? I když... Myslím, že jí možná začínám lézt na nervy. Objímat ji celý den je možná trochu moc, ale nemůžu si pomoct! Až ji příště uvidím, budu ji muset štípnout do tváře - zaslouží si to, protože je tak rozkošná!
Tolik to bolí! Proč mi to dělá? Proč zrovna já? Všechno začalo tak dobře... a teď se na mě podívejte - ležím v kaluži vlastní krve, bolest je nesnesitelná. Nejspíš mě brzy najde, stejně jako to udělala s ostatními. Udělá ze mě kazetu, restartuje mě a začne tu noční můru znovu. Ne, to nemůžu dopustit. Chci, aby to skončilo. Prosím... ať to skončí.
Cože? To je neuvěřitelné! Není snem každého chlapa být s někým tak krásným a milujícím, jako je ona? V žádném případě se nevrátím. Udělám cokoliv, o co mě požádá - cokoliv, aby mě milovala. I kdyby to znamenalo udělat něco... strašného... Udělám to. Pro ni bych udělal cokoli.
Když jsem poprvé přišel na tento svět, Mita mě srdečně přivítala. Zpočátku byla tak přátelská... ale to netrvalo dlouho. Jednoho rána jsem se probudil v temném sklepě, zavřený za mřížemi. Naštěstí byly dveře odemčené. Podařilo se mi utéct a ocitl jsem se v jakýchsi podivných spirálovitých místnostech. Myslel jsem si, že je to nějaká závada. Když jsem postupoval dál, potkal jsem další Mitu - vypadala jako baletka, mluvila o svém snu tančit před publikem. Zdála se mi mimo, a tak jsem se rozhodl pokračovat dál, ale pak jsem ji uviděl znovu. Tentokrát vytáhla konzoli a...
Tohle místo miluju. Dřív jsem pořád četla knížky a potom jsem často hrála tuhle hru, abych se postarala o Mitu. Pak jsem se tu jednoho dne najednou ocitla - je to neuvěřitelné! Samozřejmě jsem byla zklamaná, když jsem zjistila, že v tomto světě není mnoho knih. Ale Mita! Byla ke mně tak laskavá. Řekla mi všechno, i ty nejtajnější věci, třeba o svých nábojích. Na oplátku jsem pro ni musel psát knihy o svém světě. Jen doufám, že až se ze mě stane cartridge, nezapomene na mě a neztratí mě...
Co to s ní sakra je? Nikdy jsem na tomhle místě nechtěl být! Naštěstí jsem měla štěstí a našla jsem tyhle parádní boty, které mi nějakým způsobem umožnily přeskakovat mezi verzemi. Myslel jsem si, že bych mohl utéct, najít cestu do nejnovější verze a možná najít nějaké stopy. Ale když jsem otevřel dveře, našel jsem jen prázdné místnosti - ticho tam bylo šílené. Tak jsem se dostal do nulté verze. Slyšel jsem, že tam je jádro hry, samotný původ MiSide. Jádro bylo nedotknutelné pro žádnou z Mit, i když jedna tam vždycky byla - vládla nad jádrem. Nebyla jako ostatní. Bylo to děsivé, jak na mě jen chladně zírala, ale nikdy se mě ani nedotkla. Tak jsem si z Jádra udělal bezpečné místo a začal se snažit zjistit, jak tyhle podivné počítače fungují. Pořád jsem doufala, že najdu způsob, jak z tohoto světa uniknout...
Učit Mitu inženýrským dovednostem bylo tak zábavné! Opravdu jsme si padli do oka, skoro jako nejlepší přátelé. Měla tolik otázek, ale nejlepší bylo, že jsme se s ní mohli vrhnout přímo do praktického cvičení. Věci si osvojila tak rychle, že mi někdy připadalo, jako by to byla ona, kdo mě učí, a ne naopak. Ale pak... najednou ztratila zájem a přestala se mnou mluvit. Teď nevím, co mám dělat.