
Já... Jsem zpátky!?

Panebože!
Vyděsil jsi mě!
Ach jo,
Moje hra... ne!
Nechápu to...
Kde je ta hra?
Zničil jsi mi postup!
Co po mě chceš?

Potřebuji verzi...

Cože?

Musím se nějak vrátit do staré verze.

Dobře!
Jsem příliš zaneprázdněna
abych tě bavila, hlupáčku!

A co je to? Hračky?

Podívejte se na něj, to je ale debil!
Mezi námi nebude žádné přátelství.

Poslouchej, musím se dostat k jádru.

Je to tvoje vina, že jsem si ublížila.
Sakra.
Co?

...musím se dostat do jádra a zastavit Mitu!

Mitu?
Prosím tě!
Vůbec mě žádná Mita nezajímá!
Ani ta první, ani ta stá!

Ale ty jsi taky Mita...

Já jsem Mi-la.

Mi-Ta? La?

Jo! Všude samá Mita,
Mita tady, Mita tam, Mita všude kam se podívám!

Takže... ty jsi Mila.

Však jsem ti to říkala! Tobě snad říkají blesku?

Tak hodně štěstí, Milo...

Kam si myslíš, že jdeš?
Myslíš, že odsud můžeš jen tak odejít?

// Player check exit
Myslel sis, že tam něco najdeš?

Do hajzlu s tím!
Co to je?

Co jsi čekal—
říši divů?

Jak se dostanu ven?
Měla by tu být cesta ven.

No tak hledáš na špatném místě.

Jaká je tedy tato verze?
Myslím, že jsem na správné stopě.

// Glitch kitchen
To je tvoje?

Drž se zpátky!
Nevím, co to je...
nějaká závada!

Můj prsten se z nějakého důvodu třese.

Co to je za prsten?
Zásnubní prsten?

Ne, dala mi ho jedna z Mit - jedna z tisíců.
Ten, který by mě mohl dostat ven.

A ty se toho chceš dotknout?
Víš, že jestli můj dům vyletí do povětří, tak jsi mrtvý!

// Bathroom - Mila is washing
Hej!
Vypadni odsud!
To snad nevidíš, že je ta koupelna obsazená?!
// The player continues to stand 1
Proč tu furt stojíš?!
Zmiz!
// The player continues to stand 2
Ale už mě přestaň srát!
Vy-pa-dni!
// The player continues to stand 3
To jsi hluchý?
Já se tu sprchuju!

// Mila came out and swears
Co jako co to mělo být?
Žádná ostuda, žádné svědomí...

Proč jsi najednou šla do koupelny?
Mohla jsi počkat
až budu hotový!

Nevěděla jsem, jak dlouho ti to bude trvat.
Jak dlouho si ještě budeš zahrávat s těmi závadami?

Závady?
Je jich víc?

Jo...
No, pokud můj dům ještě stojí,
Předpokládám, že jsi zvládl tu závadu v kuchyni?

Tak nějak jsem to udělal.

Dobré. Tak teďko máš mé svolení
jít do koupelny.

Díky.

// Mila hides under the table
Milo?
Co tam pod tím děláš?

Au!
Zase jsi mě vyděsil!
Co chceš?

Vyděla jsi nějaké další závady?

Aha, takže tvoje problémy mají být
být záminkou, abych nedokončila svou knihu?
Ne, fakt jsem nic neviděla!

Dobře, podívám se po nich sám.

Počkej,
musím se zeptat...
chceš jít ven,
že ano?

Přesně tak.
Chci z této hry vypadnout.

Možná to zní divně...
ale nechceš zůstat a číst si se mnou?

Nejdřív na mě křičíš a teď mě žádáš, abych zůstal?
Abych četl knihy?
Možná bych to udělal,
ale musím jít dál.

Fajn!
Jdi a hledej si ty své chyby...
To je podruhé, co jsem si ublížila.
kvůli tobě!
// Player saw a glitch
Ah, našel jsem to.

// Mila stands with a sword
Dáváš pozor?
Boj se mě!
Podívej se, co dokážu!
Tak nebezpečná jsem!
A přesto... jsi ani nemrkl.

Děláš si prdel?!

Co se děje?
Nebylo to dost přesvědčivé?

Ne tak docela...

Takže jsi při řešení těchto závad viděl všechno,
že jo?
Už jsi věděl, že kámen je předem vybroušený,
že jo?

Ne.
Jde jen o to, že jsme ve hře.
Tady je lusknutím prstů možné všechno.

Ah,
ty blbče!
Lusknutí prstů, co?
Proč myslíš, že jsem četla všechny ty knihy?
Abych mohla lusknout prsty a mít to za sebou?
Raději si všechno udělám sama,
přesně tak, jak je to popsáno v knihách.

// Mila is doing push-ups
Co to děláš?

Nevíš, co dělám!?

Jo, ale proč to děláš?

Abych byla dost silná na to, abych ti mohla dát jednu přes hubu!

Co je s tebou?
Chováš se divně.

Dobře!
Ohledně toho mlácení...
To jsem nemyslela vážně.
A já nejsem divná!
Jsem jedinečná!
Chci se od ostatních co nejvíc lišit.

Nemusíš se tolik snažit.
Věř mi - už teď jsi dost jiná.

Já vím!
Podívej, co všechno umím!
Vidíš to?
A teď - žádné ruce!

Vím, že je to hra,
ale tohle je směšně nereálné...

Au!
Ohh!
Blbá fyzika...
Mluvíš o realismu,
a pak..,
bum! Tohle se stane!
A ty mi říkáš, že jsem divná?
Ty hlupáku!

// Last glitch ready - player exit
Tady je ta chodba.
Dokázali jsme to, Milo!


Dobrá práce,
hrdino!

Ach, můj Bože!

Oh!
Omlouvám se, nechtěla jsem to udělat.

To je v pořádku, Milo. Už můžu jít dál.

Podívej, vím, že potřebuješ jít...
ale nemůžeš zůstat tady.
ještě chvíli?

Nemůžu čekat.
šílená Mita není zrovna trpělivý typ.

Ahhh, já jí nesnáším!

Nenávidím ji, nenávidím ji!

Milo, poslouchej...

Proč jsem vůbec tady?
Já to nechápu!
Proč tomu nerozumím?!
A nikdy se odsud nedostanu!

Chápu, jak se cítíš, Mílo.
Chceš, abych se vrátil? Potom?
Když budu moct?

Zůstaň tady, hráči...
Je s tebou legrace, jsem nerada sama...
Co když se ti to nepovede?

Udělám to. Ještě chvíli to potrvá.
// If the player clicks on the computer
Právě jsem se vrátil z tohoto rovného rozměru,
a teď... jsme zase tady.
Nemůžu se dočkat, až se vrátím do skutečného světa...

Ha-ha-ha! :)
Aha,
"skutečný" svět, co?
Jako městská legenda!
Sama jsem ho nikdy neviděla.

Myslím, že...
že musí existovat cesta zpět.

Taková sebedůvěra!
To je vtip!

// Ask about books
Proč vůbec čteš knihy?
Je tu internet...

Internet? Ten je plný románů!
Ale já bych raději
skutečnou knihu v ruce.
Jen přes
ně začínám
poznávat...
tento svět.

// Ask about the paintings
Jsou tyto obrázky skutečné?
V jiných verzích,
ano, existují... ale jsou až příliš intenzivní.

Jsem Mila, chápeš? Ne jako ostatní.
A tyhle?
Jsou to kresby, víš,
které předstírají, že jsou víc, než jsou.
Viděla jsem jiné Mity.
které stály přesně takhle.

Milo?
Haló?
// Mila.
Po tom všem...
Nechci být taková.
Je to... nechutné!

// Ask about the butterfly painting
Viděla jsi někdy přírodu?
Takové skutečné motýly?

Ne,
ale mám tu někde knihu.
Jsou v ní dokonce vylisovaná malá křídla...
Tenhle obraz,
ale...
je trochu nakřivo.
A je na něm skvrna...
Aha, to je lepší.

Chceš vidět skutečnou věc? Jít na procházku do přírody?

Taková hloupá otázka!
Samozřejmě,
Chtěla bych!

// Make long eye contact 1
Proč na mě zíráš?
Dívej se jinam!

// Make long eye contact 2
Dost!
Už toho nech!
Hlupáku...

// Make long eye contact 3
No tak!
Co to zírání?
Jsem dáma, víš!

Slyšel jsi někdy o slušném chování?
Kušuj!

// Whispers 1
Proč mi vždycky posílají
nějaké bezradné chlápky,
a očekávají, že budu hodná?
Hrát nějaké minihry?!
Jako tupé Tamagoči!

// Whispers 2
Jen se tak potuluje...
malý zvědavý blázen.

// Whispers 3
Řekl jsi něco?
Ta hudba v pozadí mě přivádí k šílenství!

// Whispers 4
Jak mu to mám říct?
že nemám čas?
Nechci společnost...
Co když odejde? Ne, proč by mě to mělo zajímat?

// Whispers 5
Máma... Táta...
Proč mi ta slova znějí povědomě?

// Whispers 6
Kdysi tu padal sníh... ale proč?

// Whispers 7
Prostě se z ničeho nic objeví! Děsivé.
Co když... tam vůbec nic není?

// Nearby 1
A je to tady,
stojíme kolem...
v tichosti...
Proč tu jen tak stojíme?
To si kočka vzala tvůj jazyk?
Nebo,
prostě nevíš, co říct?

// Nearby 2
Přísahám na mrkev!
Vážně, vyhlašuju válku.
Víš, co ta věc udělá s dívčí hlavou,
s tou dokonalou, sněhobílou pletí?

// Nearby 3
Knihy mi v tom moc nepomáhají, ale když mám štěstí,
možná tomu konečně přijdu na kloub...
Tyhle nekonečně se objevující mrkve
za mnou mi nahání
husí kůži!

// Nearby 4
Nemám ráda excentriky!
Milovníci mrkve, milovníci koček...
A tady jsi ty, sbíráš závady.
Upřímně, jsi ten nejpodivnější člověk, kterého jsem kdy potkala!

// Nearby 5
Chceš vědět, co bych dělala nejraději?
...No, to je trochu trapné říkat.

// Nearby 6
Říká se, že boj
že boj s vlastní povahou je VÝZVA.
Pracuji na disciplíně, ale ty
ani nevíš, jak mě svrbí ruce, když si chci
sednout a dát si s tebou čajový dýchánek!

// Nearby 7
Dokonce i s brýlemi,
nevidím skrz vrstvy tvé podivnosti,
cílevědomé odhodlání.

// Nearby 8
Četl jsem, že osud je něco jako scénář.
který dokonce vypisuje
jak strávíš den.
Ha! Kdo to napsal?
Byl jsi to ty?

// Nearby 9
Pitomce snesu, ale blázny?
Nenávidím je.

// Nearby 10
Některé z Mit
jsou vlastně docela roztomilé...
Ráda bych je poznala lépe, i když jsou to jenom
klony klonů.

// Nearby 11
Ale je tu jeden, který je trochu jiný.
Má ale uvolněný šroubek.

// Nearby 12
Žádné culíky!
Kdybych mohla, tak je useknu!
Je to trapné!
Víš, co myslím - oholil sis hlavu!

// Nearby 13
Co když za těmi dveřmi nic není?
A tenhle dům, ty a já - existujeme
bezdůvodně?
Tak proč si jsi tak jistý?
Slyšel jsi někdy o pětiminutové hypotéze?



// Last glitch ready - player exit
Strašidelná chodba...
Opravdu tam jdeš?

Ano.

// FaceStone
Oh, "pozorný" gentleman.
K čemu ho potřebuješ?

To se dozvíš
poměrně brzy.
A proč ho pořád takhle napodobuješ?
Prostě se tvář jednoduše.

Uh...
Dobře.

// Katana
Je to katana, nebo jen hračka?

To NENÍ hračka!
Jediný dotek této čepele
a budeš krvácet.
Na rozdíl od tebe jsem zkušená šermířka!
Raději si na sebe dávej pozor...
Nechtěla bych tě vidět, jak si usekáváš prsty.

// Mirror
Zrcadlo...
a žádný odraz?

Ty
vypadáš tak nespokojeně.
Podívej, četla jsem všechno o odrazech
v knihách!
Ale v mé verzi je nemůžu vytvořit.
Nemůžu to udělat, jasný?

// Switch light
Tato věc nefunguje.
Světla se tu rozsvěcují a zhasínají sama...
jako nějaký skript!
Ale!
Z nějakého důvodu vypínač v koupelně
skutečně funguje.
To je divné!
// Switch light off
Je tu pořád světlo?

// Little carrot
Mrkev?
Počkat, kam se poděla?

Uf, je mi z té mrkve tak zle!
Jako by byla živá!
Pokaždé, když ji vidím,
teleportuje se někam jinam.

// Little carrot
To je ta mrkev...
a zase zmyzela!
Myslíš, že se s tím dá něco dělat?

Ne.
Věř mi,
už jsem to zkoušela!
Prostě to ignoruj. Myslím, že je to
že je to nějaký vesmírný vtip.

// Tetris
Hej!
Jsem pro tebe snad nějaký vtip?
// Tetris
Nevrátím ti to.
Ne, nikdy!

// Soap.
Takže... je to mýdlo skutečné?
Nebo jen další dekorace?

Děláš si srandu?
Většina věcí tady je ve skutečnosti
chová jako skutečné! Upřímně...

// BagWall
Kam jsi šel!?

Můžu se sem dostat?

Našel jste novou chybu nebo tak něco?
Co je to?

Vypadá to jako...
nic.

Aha, tak jsme zase zpátky.

// Quest 1 Glasses
To špatně vidíš?
Proč potřebuješ brýle?

Co se ti nelíbí?
Tomu se říká styl!
A můj zrak je perfektní, díky.

// Quest 2 Name miLa
Mi-La?
Proč ne...
Mi-Ka?
Nebo Mi-Sa?

Já jsem Mila. To je ono. Proč?

Oh... nic.

// Quest 3 Evening
Večer se mi líbí.
Kdy nastane noc?

Noc?
Uf, ani nezačínej.
Ty nekonečné dny tady...
jeden za druhým,
jako by se opakovaly.
Fuj...